LAS VEGAS, NEVADA
PROŠLI DECEMBAR
Dijetalni pepsi, molim.
Hvala.
Izvini. Izvini. Za ruletom je bilo ludo večeras.
Dva Haićanina su se napila,
jedan od njih je pokušao da se ispiša po meni. - Hajdemo odavde.
Doris, samo što sam stigao.
Izabrao sam ovo mesto jer je izolovano. Možemo razmisliti.
Govorimo o našoj budućnosti.
Dušo, ne želim da te pritiskam,
ali ljudi iz "Sizarsa" su mi ponudili
rulet sto u Atlantik Sitiju. To je velika šansa.
Sutra mi je zadnji rok da im kažem da li pristajem ili ne,
pa mi zato moraš reći večeras.
Hoćeš li poći sa mnom?
Nije to što misliš kad kažeš, "Pođi sa mnom."
Misliš, "Dođi da živiš sa mnom, onda me voli, a onda se udaj za mene."
Da, i imajmo decu. Da li je to toliko užasno?
Ne zezaj, Ozgude. Triput sam se udavala. Loše mi ide brak.
Samo nisi pronašla... - Igrajmo.
Ti i ja, samo ti i ja. Hajde. - Neću da igram. - Razgovaramo.
U redu? - Idemo, hajde.
Pardon! - Pusti me!
Druže, mislim da ne želiš da me naljutiš.
Baš me briga kakve igre vas dvojica želite da igrate...
Po drugi put si je dotakao. Nemoj da ti se to ponovi!
Neću da je dotaknem opet... dok me ona ne zamoli.
Imam jedno pitanje. Da li je u redu ako ja tebe dotaknem?
Hej, Ozgude. - Draga, pogledaj... - Daj mi to!
Znao sam. - Daj mi to! - Dođi i uzmi ga.
To je moje i želim ga. Do đavola, budi pažljiv s tim!
Hajdemo. Vodi me odavde. - To je mnogo koštalo.
Pravljeno je po meri. - Ne spominji novac, Ozgude! - Ozgud?
Niko se ne zove Ozgud. Bože. - Kučkin sin.
Hajdemo, plašim se. - Ko se jebote zove Ozgud? - Nemoj da se plašiš.
Ne mogu da se ne plašim. Taj tip...
Mogao sam izaći na kraj s njim. - Nećeš ovo? - Znam.
Da li ume da se lepo ponaša kod kuće?
Prokletstvo!
Pokušavam da se ponašam kao džentlmen, Doris.
Stvarno, ali u svakome postoji životinjska strana.
Sad misliš da manje vredim, zato što sam izašao?
Molim te, kako to možeš uopšte reći? Ja sam te izvukla napolje.
Kažem to jer mislim da je to istina.
Ozgude. - Ne! Otprati me do kola, molim te.
Vrati se! Dođi ovamo, druže. Doneo sam ti tvog hrčka!
Ozi-vozi, vozi.
Ozgude. - Do đavola! Dosta je bilo!
Slušaj, ne želim ovo više. Ne bih znao kako da ga hranim.
Ozgude, vrati se!
Ozgude, molim te!
Udalji se. - Da se udaljim, zašto?
Recimo, mera predostrožnosti. - Ne trebaju mi trikovi
da izađem na kraj sa pederčićem poput tebe.
Samo su mi potrebne ruke.
Ozgude... - Umukni!
Ali ja... - Začepi, Doris.
Niko ne ide dok nije gotovo,
a nije gotovo dok ti ne kažeš da jeste.
Gotovo je.
Pomozi mi da ustanem, važi?
Znaš šta si ti, druže? Kukavica, i zadah ti smrdi!
Ne, ne, u haosu sam. U haosu sam. - Ti si moj mali heroj.
DŽOKER
Preveo: Bambula.
Prolaz!
Dru, šta se desilo? - Pronašao sam je na parkingu.
Dolazi svesti i gubi je. Odmaknite se malo.
Možete li mi reći kako se zovete?
Nik... - Da li ste alergični na nešto?
Recite mi ko vam je ovo uradio. Ko vam je ovo uradio?
Dušo, možeš li mi reći ko ti je ovo uradio?
Nik...
Nik.
Nisam mislio da ćeš doći.
Zar ovo nije 5.000. jutro u američkoj Atini?
5.000. jebeno jutro.
Kako preživljavaš?
Znaš. - Evo.
Pošta od otkačenih? - Tako izgleda. - Nisam raspoložen za to, Pinki.
Pročitaj mi. - Dobro.
Nek igre počnu. Šta kažeš na...
"G. Vajld, kako mogu postati plaćenik poput vas?
Ako je neko hipotetički zainteresovan da izazove malu eksploziju,
kako bi on hipotetički istražio tako nešto
bez da ostavi trag na kompjuteru? Hvala.
P.S. Ovo je istraživanje za hipotetički scenario."
Hipotetički, ne bih odgovorio tom tipu. - Sjajan savet, Pinki.
Dobro jutro. Pinkus Zajon, advokat.
Kako vam mogu pomoći? - Sajrus Kinik, tražim Nika Vajlda.
On je iza tebe. Nik? Ovo je Sajrus Kinik.
Hvala. Zdravo, g. Vajld.
Večeras bih da idem u kazino. - Kamo sreće da ti mogu pomoći, druže.
Moraš imati 21 godinu. Izgubiću dozvolu. - Imam 23 godine,
ali moj mladalački izgled je jedan od razloga
zašto mislim da mi treba telohranitelj. Mogu li biti iskren?
Sedite.
Potražio sam vas u onlajn vodiču kroz Vegas, ali niste bili u njemu.
To me muči. Vidite...
Ja sam kockar vredan poštovanja, ako to nije preterano hvalisavo,
i bezbednost mi mnogo znači. Proverio sam svaki sinonim za bezbednost,
ali nigde nema Nika Vajlda.
Trebalo je proverite pod "kapele" i "škole za manire".
Ni ja ne želim da budem preterano hvalisav,
ali razgovarate sa jedinim šaperonom u celoj Nevadi.
Sad sam zbunjen. Preporučio vas je bivši klijent.
Bio mi je komšija u Bostonu. Poslušao sam njegov savet,
ali plašim se da ste previše neozbiljni.
Možete li mi reći nešto o sebi?
Mislite, hoćete moje kvalifikacije?
Tako nešto.
Bio sam onesvešćen, dignut u vazduh,
lagali su me, srali po meni, i upucan.
Tako da me više ništa ne iznenađuje,
osim stvari koje ljudi rade jedni drugima.
Imam pilotsku dozvolu, učio sam karate u Tokiju.
Predavao sam ekonomiju na Jejlu. Mogu da upamtim naslovne strane.
"Njujork Tajmsa" za pet minuta i da vam ih izdeklamujem za pet nedelja.
Bio sam nacionalni šampion "Zlatne rukavice" tri godine zaredom.
Tečno govorim četiri jezika i mogu da koristim još pet...
Bože! - Ne prekidajte me. Ima još. - Još? - Da.
Dosta lažem.
Biću u Sizarsu, g. Vajld.
Može li u 7 sati? - U 7, g. Kinik.
Upalilo je, Niki!
Upalilo je! Stvarno je upalilo!
Kako si mogao biti takav gad, Oz?
Rekao si da sam kukavica i da imam loš zadah.
To nije uvreda, već uvreda i po. - Ušao sam u ulogu, čoveče.
Zezam se. Previše si osetljiv. I nisi mi rekao da ćeš mi uzeti kosu.
Šta je to bilo, čoveče? - Više joj se sviđaš bez toga.
Žene, one vole iskrenost.
Ko bi rekao? To je dobar savet.
Dobro, sveže iz banke...
Hiljadu dolara. - To nije prava cifra.
Kažeš da sam prevarant? Pošto nisam prevarant. - Niko nije rekao da jesi.
Zaboravio si bonus, Niki! Rekao sam da ako se reši pritiska
zbog mog navaljivanja, dobro. Kako god. Gotovo.
Ali ako vidi istinskog mene,
što bi moglo da izbaci na površinu da me voli,
biće 500 dolara bonusa. 1.000 dolara.
I to se desilo? Videla je istinskog tebe?
Ona me jebeno voli, čoveče.
Ljubav.
Uzeću 500 dolara, Oz.
Ovaj dan sve je bolji.
Volim te, čoveče. Hoću da kažem, obožavam te.
Pisaću ti iz Atlantik Sitija.
Tamo svi idemo. Kako si, Nik? - Sjajno, Roks.
Stavila sam Kazanovu za sto broj 2 kao što si tražio.
Kladim se da ćeš mu dati sobu s pokvarenim toaletom.
Da, sviđa mi se ta. - Ne nosim prsten. Ne bi to znala.
Ostajem s njom zbog naše četvoro dece i mogu da preživim,
osim kad me sudbina, kroz WC šolju koja ne radi,
ne dovede u kontakt s posebnom osobom poput tebe.
Šta sam propustila? - Posebna osoba.
Jebem ti! - Sad će da je radi na sećanje.
Pečena je, ali neće da padne u krevet. - Pašće ona. Samo ne zna
da će se to desiti za pet minuta.
Mogao bih da nabavim ključ od apartmana od 1.000 dolara.
Molim te, Meri, ostavi mi sećanje.
Daj mi nešto čega mogu da se sećam.
Dobro. - Hvala. Hajde.
Kučkin sin. Kako svaki put pojebe?
U čemu je fora? - Toliko mnogo to želi. - Nemam ja to u sebi.
Ti? - Naravno. Nikad dvaput ne spavam s istom ženom.
Put košta. - Kome kažeš.
Treba mi 500.000 dolara da kupim pet godina.
Trenutno, kratak sam samo 499.500 dolara.
Sreća će te pronaći. - Znam. Kad to uradi, zgrabiću je za gušu.
Da.
Nik, Holi samo što je zvala.
Rekla je da ako nisi popio svoj sok od grejpfruta, nemoj da ga traćiš.
Otvoreno je.
Hoćeš kafu? - Ne. - Samo što sam je skuvala.
100% je kolumbijska, tamo je na stolu.
Holi, ako ćeš da se kriješ, zašto nismo razgovarali telefonom?
Mislim da ne želiš da me vidiš ovakvu.
Ćao, Nik.
Stalno te zovem kad sam u krajnjoj nuždi.
Doktorka kaže da sam stalno ponavljala "Nik".
Mislili su da si ti bio taj koji...
Ko je to uradio?
Ne znam.
Zato sam te pozvala.
Izašla sam na sastanak sinoć.
Kad sam otišla, došla sam do lifta,
vrata su se otvorila, išao je prema gore.
Unutra su bila tri čoveka. Mlađi tip je bio šef.
Energično je govorio, poput borca.
Druga dvojica rmpalija bili su njegovi pratioci.
A borac kaže: "Hajde na zabavu."
Ja sam rekla da sam umorna, a on je rekao:
"Suviše sam lep da me odbiješ."
I uvukao me je unutra i...
Stižemo do njegovog apartmana, i ja kažem: "Gde je zabava?"
A on kaže: "Ti si zabava."
I daje signal rmpalijama da idu u drugu sobu.
I on kaže: "Zar nisi srećna kučka?
Ti si jedina devojka na svetu koja večeras može da ga pipne."
I gleda dole prema sebi i kaže:
"Zavist celokupnog muškog sveta."
Uradio je šta je uradio.
A rmpalije su me dobro odradile na pomoćnim stepenicama.
A neki ljudi iz hotela su me izbacili kod Urgentnog centra.
Zar ne naplaćuješ 100 dolara za prvi sat?
Danas odbijam novac. Zašto bi htela da mi platiš?
Jer želim da ga tužim, Niki.
Moraš unajmiti advokata, Holi. Ja nisam advokat.
Ne znam mu ni ime niti u kojoj je sobi odseo niti bilo šta o njemu.
Onda moraš unajmiti detektiva, Holi. Nisam detektiv.
Ne poznajem nijednog detektiva, Nik. Znam tebe, a ti znaš svakoga.
Kako to da nećeš da mi pomogneš?
Jer ću pretpostaviti da ta 3 gospodina o kojima si pričala
nisu rukovodioci u IBM-u. U kom si hotelu bila?
"Golden Naget". - Sve bolje i bolje.
Mnogo ljudi ga voli. - Tačno, kao što je i ovo.
Svaki srednjoškolac zna da ne postoji organizovan kriminal u Americi.
Svaki osnovac zna da ako je organizovan kriminal
ikad sanjao da prodre, poslednji grad u koji bi došao
bio bi Las Vegas. I svako dete iz vrtića zna
da ako mafija ikad dođe u grad,
poslednji hotel koji će biti zahvaćen time bio bi Golden Naget.
Sranje, Holi, čak i njihove šougerle mogu pocepati imenik na pola.
Sećaš se kad sam ti rekao da ne ideš na to mesto?
Znaš šta? Uvek si umela da me iznerviraš, Holi.
Idem ja sad.
Ali hoću da budemo načisto.
Holi, kad sam došao u ovaj grad,
bila si samo klinka koja je živela prekoputa.
Te prve godine, Bejbi je pokušao da me regrutuje u njegovu organizaciju.
Odbio sam. Ako će neko da krvari, hoću da to bude zbog mojih razloga,
ne tuđih. Bejbi je to prihvatio.
Otad sam se klonio njih i oni su se klonili mene.
Ne znam nijednu osobu koja radi u Golden Nagetu.
Nemam nijedan kontakt tamo.
Kunem se Bogom.
Ćao, Milisent.
Mislim da ne vole posetioce.
Slušaj, interesuje me tip koji izgleda kao borac.
Ima apartman, pretpostavljam na nekom višem spratu,
prate ga dva krupna telohranitelja. - Još živiš u Nejkid Sitiju?
Znaš gde je "Big Dedi"? - Naravno. - Završavam u četiri.
Dođi tamo oko 4.15.
Ako ne dođem tamo, znači da ništa nisam otkrila.
Ako dođem, porazgovaraćemo.
Ćao, Nik. - Ćao, Milisent.
Šteta što u tebi teče britanska krv.
Da si crnac, fino i brzo bih te odradila.
Mogla bi da zamišljaš. - Ne.
Nemoj da misliš da je ovo na rasnoj osnovi,
ali ne smatram da ste vi ljudi čisti.
Razgovaraš sa sobaricom, sećaš se?
Mogu provaliti da li je Britanac bio u sobi, iz prve.
Zašto bih mislio da je to na rasnoj osnovi? - Drago mi je što ne misliš.
Dakle, taj borac, zove se Deni DeMarko,
apartman 3506. On je iz fine stare italijanske porodice s istoka.
On je sin i naslednik a njegov tatica ga voli
pa zato nikud ne ide bez dve svoje krupne mamice.
Koliko su krupni? - Mnogo krupniji od tebe.
Jednom si mi pomogao. Biću ti dužna zauvek.
Ali sad, hoću da uradiš nešto.
Nemoj da se kačiš s ovim tipovima.
Krastavčić.
Upravo sam bio sa sobaricom.
Omanula je, Holi. Nije mogla ništa da otkrije.
Nik, nemoj više da lažeš.
Znaš šta je uradio kad je završio?
Stavio je pištolj u mene.
Rekao je: "Imaš jednu šansu.
Reci mi da me voliš, i ako ti poverujem, pustiću te."
Rekla sam: "Bože, volim te.
Toliko te volim, stvarno."
A on je rekao: "Nikad ne laži lažova."
I onda je povukao obarač.
A ja vrisnem i čujem klik.
Igra igre s drugim ljudskim bićem, zar ne, Niki?
I hoću da ga tužim,
a ti znaš ko je on, a puštaš ga da se izvuče.
Znaj da sam pokušao, Holi. - Naravno, lažove. Znaj ovo.
Svaki put kad sam rekla da mi je stalo do tebe... - Znam, lagala si.
Nije tačno. Volela sam te.
Svaku dobru stvar koju sam rekla bila je tačna.
A kad si pao na dno, ko se spustio dole i pronašao te?
Samo ja. - Holi...
Izvinite, pogrešno sam skrenuo tamo.
Spreman sam da pođem u razgledanje. - Za mnom, g. Kinik.
Nisam bio svestan da su ova mesta toliko velika.
Da, buka ponekad smeta ljudima. - Meni buka ne smeta.
"Golden Gejt" je mnogo manji. Kratka vožnja dole niz blok.
Važi se.
Ovde nije toliko lepo kao na nekim drugim mestima. - Zamke za turiste.
Otkud vi u ovakvom poslu? Specijalne snage, da li sam u pravu?
Obučeni da se šetate u stilu komandosa.
Šta ste bili? SBS? SRR? SAS?
Samo "S". - Samo "S". "S" za specijalne?
"S" za "samo zucni još nešto". Neću o tome da razglabam s tobom.
Umem da rešim probleme. Toliko treba da znaš.
To, i šetanje u stilu komandosa nije poželjan vojnički termin.
Da li si uvek tako osetljiv?
Ćao. Izvini. Mogu li dobiti vodu sa Fidžija?
Ispijaš flaše, a one se ne otkotrljaju.
Niki? - Dupla votka.
U četvrtastoj čaši da se ne otkotrlja.
Ja ću da igram kreps. - Stolovi od sto dolara su tamo iza.
Da, ali mogu da zgrnem veću lovu
na manjim ulozima na stolovima od 10 dolara.
Zvuči mi kao dobitni sistem. Čuvam ti leđa. - Sjajno.
10 dolara na bacača. - 10 na bacača, da, gospodine. - Ćao, Nik.
Viđala sam te srećnijeg. - Kako grešiš, Kasandra.
Ovo je vrhunac moje karijere.
Štitim tipa koji pije vodu sa Fidžija. - Evo!
Velike ulozi od 10 dolara na jedno bacanje kockica.
Ono što vidiš na mojoj faci je ekstaza.
Počinje mi smena.
Žuto 11, to je to. Žuto 11 je pobednik.
Pobednik opako baca.
Ti znaš ko je on,
a puštaš ga da se izvuče.
Dosta je bilo, u redu? - Ali nameravam da se kockam satima.
Nemam sate. I siguran si u kazinu, Kinik.
Niko te neće opljačkati u kazinu.
A napolju imaju one žute stvarčice po imenu taksi.
Sedni u jedan i bićeš nazad u Sizarsu za pola minuta. Problem rešen.
Doviđenja, Finik.
Zove se Deni DeMarko. Odseo je u Golden Nagetu. Apartman 3506.
Laku noć, Holi. - Stani.
Šta je? - Daj barem da to zapišem.
Zapiši onda.
Znaš li kako mu se piše ime? - Ne. - Šta si rekao? - To što sam rekao.
Srećno s tvojom tužbom. Zbog čega si toliko besan?
Lažljivice! - Nisam.
Nikad nisi nameravala da tužiš kučkinog sina, je li, šećeru?
Videćeš. - Više ti neću pomagati. Ne pomažem lažovima.
Prestani da me tako zoveš. - Prestani onda da lažeš.
Hoćeš li mi pomoći? - Kako ti mogu pomoći? - Znaš. - Da, da poginem.
Samo ih je trojica. - Trojica s oružjem.
Moraš ući tamo da ih oslabiš kako bih imala šansu!
Kakvu šansu, Holi? - Hoću njegova jaja u mojim rukama!
A ako me ubiju?
Patiću danima.
Očajnički ga hoću zbog onoga što mi je učinio. Hoću da se osvetim, Niki.
Da? - Došao sam da vidim g. DeMarka.
Zbog čega? - Nešto lično.
Zauzet je.
Bejbi neće biti zadovoljan što me ne puštaš unutra. - Baš me zabole.
Ko je to bio? - Neki tip. Rekao je da je Bejbijev prijatelj.
Sranje.
Ti si Bejbijev prijatelj?
O čemu se radi? - O devojci.
Tornjajte se vas dve.
Zezaš me?
Pretresli ste ga? - Da.
Proverili ste kapu?
Izvini zbog toga, Deda Mraze. U današnje vreme
nije na odmet biti preterano oprezan.
Popijmo piće. Svako ko je Bejbijev prijatelj...
Drago mi je što ste me primili, g. DeMarko. - Deni. Zovi me Deni.
Kako ja tebe da zovem? - Nik.
Dakle, Nik, rečeno mi je da se radi o devojci?
Gde je? - U mojim sankama na krovu.
Da li je lepa? - Bila je. - Šta reče?
Sinoć je mojoj prijateljici iskazano nepoštovanje i mislio sam,
da možda želite da da ispravite to. - To.
Vidiš, Nik, to nije bilo nepoštovanje.
To je bila igra. Priredili smo sebi malu zabavu.
A ni ono što se desilo posle nije bilo lepo.
Morali su da je krpe u Urgentnom.
Da li to on priča o nama? - Ne, to nismo mi. - Nismo mi, šefe.
Lažu, Nik. - Znam da je ovo verovatno još je dna igra koju igraš,
samo ovog puta sa mnom.
Ne možeš iskazati nepoštovanje prema kurvi a to je tvoja prijateljica.
Ne, ona je... - Bolje bi ti bilo da me ne prekidaš, Nik.
Da, gospodine. - Ona je kurva, ti si njen makro.
Barem meni izgledaš kao jeftini makro. Da li sam u pravu?
Ne, nisam lažnjak, g. DeMarko. Evo, vidite.
Kreditne kartice, vozačka dozvola, sve je to moje.
Nik, nije važno.
Možda imaš pravo.
Da li bi 50.000 pokrilo nepoštovanje, Nik? - Veoma ste darežljivi.
A ti si veoma glup.
Ali u svakom slučaju, verovatno znaš šta je ovo. I gde je bio.
Pustite me da idem. - Otići ćeš, Nik. Pitanje je u kakvom ćeš stanju biti
kad odeš. - Slušajte, ja... - Zar ti nešto nisam rekao o prekidanju,
gluperdo?
Da, gospodine. - Sećaš li se šta?
Rekli ste da bi mi bolje bilo da to ne radim. - Tako je.
Ako budem milostiv prema tebi, Nik,
ako te pustim da odeš odavde slobodan kao ptičica,
hoću da ljudi znaju koliko sam milostiv.
Budi iskren, Nik. Reci mi koji su moji kvaliteti,
i ako ti poverujem, slobodan si kao ptičica.
Vi ste sjajan čovek, g. DeMarko. Frajer. Najbolji.
Vrh na ljudskoj lestvici.
Dosad nisi uspeo, Nik, ali ću ti dati još jednu šansu.
Samo napred, pričaj o meni.
O čemu razmišljaš?
O Korzici.
Ali nestala je. - Til, Kinlo, sklanjajte mi ovu gluperdu s očiju.
Pokažite mu koliko sam stvarno milostiv.
Idemo.
Zaustavite ga!
To je on. - Bolje da je tako,
inače će dobiti jednu masnu parnicu.
Baš si ih oslabio.
Sećaš me se?
Naravno, ti si devojka za zabavu
s kojom smo se lepo igrali. - Tako je.
Toliko sam se zabavljala, da ne mogu podneti da je ta zabava gotova.
Htela sam da traje doveka.
Šta to radi?
Zavist celokupnog muškog sveta. - Da.
Znaš li ko sam ja? - Naravno.
Domaćin zabave.
Šta koji kurac radi?
O čemu se ovde radi? Novcu? O tome je reč?
Naravno da je tako. Znaš šta, uzmi onih 50.
Uzmi ih, zaboga. - Kakav novac?
50.000 dolara. Gornja fioka u stolu.
Da, tako je.
Vidiš? - Ovde nije reč o novcu.
Ovde je reč o ljubavi. - Stvarno?
Ja nisam ništa uradio. To su bili Til i Kinlo.
To su bili oni. Zašto ne kažeš svojoj devojci da skloni to?
Nadam se da sam ih dovoljno naoštrila.
Da vidimo. Stani... Stani!
Pretpostavljam da su dovoljno oštre.
Pogledaj, ima mali rez na zavisti celokupnog muškog sveta.
Pusti me na miru! Pusti me na miru, molim te!
Stekla si pogrešan utisak. Ja sam stvarno dobar momak!
Stvarno! - Nisi onda ljut na mene? - Ne! Ne!
Dobro. Nisam ni ja na tebe.
Daću ti onoliku šansu koliku si meni dao.
Reci mi da me voliš,
i ako poverujem u to, onda ću ti dozvoliti da ga zadržiš.
Ali ako ti ne poverujem, to znači da si loš momak.
A loši momci treba da budu kažnjeni.
Tako da će zavist celokupnog muškog roda
morati da ode sa mnom.
Volim te.
Šta si rekao? - Volim te.
Mislim da to nije zvučalo preterano iskreno.
Zar ne? - Ovo je tvoj šou.
Nemoj! Nemoj to da radiš! Nemoj!
Poslednja šansa. - Volim te!
Samo... Volim te... Volim te! Molim te, nemoj, slušaj.
Napravio sam greškicu. Napravio sam greškicu!
Svako može napraviti malu grešku, u redu? Samo nemoj!
Ne, ne. Molim te nemoj! Nemoj! Nemoj! Žao mi je!
Nemoj!
Kamo sreće da sam ponela kameru. - U redu. U redu.
Moraš da napustiš grad, Holi. Krenuće i na mene.
Prvo, osvojiću dovoljno love da napustim ovaj grad zauvek.
Da, znam. Provela sam poslednje sati pakujući se, bez žaljenja,
jer idem pravo za... - Nemoj mi reći. Ako ne znam, ne mogu nikom reći.
Toliko si siguran da će krenuti na tebe? - Znaš ti mnogo dobro da hoće.
Mogao si ih ubiti. - Trudim se da ne ubijam.
Ne, zadrži to. Ti si taj koji je rizikovao.
Dobro, hoću pola.
Ja sam ona koja je pretučena.
Izgledaš oko milion puta bolje nego ranije.
Prijateljica je napustila grad. Opraštali smo se.
Simpatično zvuči. - Još koliko ti traje smena?
11.50. Još 10 minuta. - Nema veze, praviću ti društvo.
Večeras prašim sve redom, Niki.
Pomogao si mi jednom. Veruj mi, igraj u male pare.
Menjam 100.
Pošto je 5 dolara minimum, šta kažeš da uložim pet dolara?
Tako ti je to.
Ajnc. Gubim više prijatelja ovako.
Šta je? - Kas, imam 19.
A ti imaš deset, osim što ja znam nešto.
Tvoja poklopljena karta je još jedna slika
što čini 20, tako da je moje 19 sranje.
Hoćeš da izvučem još jednu kartu na 19, Niki? - Reći ću ti zašto.
Jer osećam težinu mom ramenu sad.
Zasela je na mom ramenu. Desilo se.
Moram da je zgrabim za grlo, Kas.
Jer od svih ljudi u kazinima širom sveta,
sreća je došla da kampuje sa mnom.
Da, hoću da izvučeš još jednu kartu na 19.
I hteo bih dvojku. Dvojka daje 21.
To znači da ja pobeđujem.
Moju dvojku, molim, Kas.
Bože.
Hteo bih čip od hiljadu dolara, Kas.
U svakom slučaju, ovo je moja poslednja noć u Vegasu.
Menjam 1.000.
Čuvaj se, Niki.
Igraš? - Ne. Imaš zle oči.
Jesi li dobio ili izgubio?
Sreća je bila uz mene,
onda su promenili promenili delioca.
Seronjo!
Ne ti, ja. Otkud znam da je ona otišla?
Ajnc. - Daj mi set čipova, molim.
Mogu li podići limit? Ne.
Onda ću igrati sedam ruka u isto vreme.
Ne, nisam pohlepan.
Moraš nekad da pobediš.
Ajnc. - Šta je ovo koji kurac? - Zaslužena kazna za 5.000 jutara.
I pazi šta pričaš pred damom. Hvala, dušo.
Bože, kako je ekstra kad te sreća ukenja.
Dobro.
Tako je!
Prokleto kopile.
Dobro.
Ako pobedim, idem preko 500.
I to će biti poslednje što ćete od mene čuti.
506 hiljada.
Nije okrugla cifra, ali nisam od onih koji čepidlače.
Fidži? - Votka. Sa ledom i limunom? - Vidi ti to.
Duple, molim te, Veronika. - Hvala, Veronika.
Kako te zovu prijatelji? - Sajrus je usrano ime.
Oduvek sam hteo da me zovu Ejs ili Djuk.
Ali Sajrus izgleda kao neodoljiv izbor.
Kako to da nisi uzbuđeniji?
Nikad pre nisam osvojio preko pola miliona.
Ne znam zašto nisam uzbuđeniji.
Možda zato što se nisam usuđivao da mislim da će se to desiti.
Ima li to smisla? - Na neki način.
Još nešto? - To je sve, hvala, dušo.
Evo, ljubavi, pauziraj malo. Idi da vidiš mamu.
Mnogo hvala, Nik.
Živeli. - Živeli.
Napuštaš grad? - Ambicioznije razmišljaj.
Državu, zemlju, kontinent.
Pet besplatnih godina, Djuk. Sanjam o tome oduvek.
100.000 dolara po godini. Sračunao sam do penija.
Nisi nešto voleo Vegas? - Ni ne treba da voliš Vegas.
Vegas je dugotrajan virus koji ljudi ponekad uhvate.
Slatki snovi. Idem na Korziku ujutru.
Jedriću Mediteranom pre nego što umrem. - Ispratiću te.
Vrlo ljubazno od tebe, Djuk.
Jebem ti. Šta se desilo?
Sve ovo je bila glupost.
San gubitnika.
Ne razumem te. - Ne želim ovo.
Pet godina bi samo bile dobre isprva.
Nakon toga, ukapirao bih da sam svakim danom
sve bliži povratku ovde. Nikad nisam upotrebljavao logiku,
jer nisam mislio da ću doći u ovakvu situaciju.
Pola miliona. Pola miliona je ništa.
Znam šta mi stvarno treba.
Šta to? - "Nosi se" novac.
Dovoljno da se nikad više ne vratim ovde.
Sloboda. To je "nosi se" novac.
Ne želim limit. - Moram da dobijem odobrenje.
Daj da proverim.
Misli da ću izgubiti. - Imaš odobrenje.
Seronja. Ovde ima 500.
Prebroj.
500.000 izlazi. - Daj mu ih.
To je 525.000.
Ovaj čova postaje baš težak. Sve na jednu, Kas.
Isto kao kad smo počeli, Kas.
Znam da imaš još jednu sa slikom tamo ispod.
Daj je.
Četvorku. Ako nemaš ništa protiv.
Nije trebalo da tražiš još jednu, Niki.
Pobedio bi.
Došao sam sa 25.000. Izgubio sam 25.000.
Ništa strašno.
Imao si je.
Imao si je! Bila je tamo.
Imao si je. Imao si je.
Bila je tamo. Bila je tamo.
Na jebenom stolu.
Imao si je! Na jebenom stolu!
Imao si je. Imao si je!
Da li bi hteo sok od grejpfruta sad?
Kako sam dospeo ovde? - Nakon što si se onesvestio, platio sam osoblju
da mi pomogne da te donesemo.
Hvala.
I mislio sam da ćeš biti žedan.
Slušaj, super si što se tiče obezbeđivanje pića i cenim to.
Ali mislim da imaš nešto da kažeš
i vreme je da to kažeš. - Nećeš se smejati?
Danas neću.
Dobro, ja...
Lagao sam da te je moj prijatelj preporučio.
Nisam morao da pitam za tvoje kvalifikacije.
Znao sam sve o tebi, istraživao sam te.
Znao sam za sok od grejpfruta, zar ne? I za duplu votku.
I znam zašto uvek sediš na istom mestu u "Silver spun kaunteru".
Treba mi nešto od tebe i dug put sam prešao da budem odbijen.
Pre nekog vremena u Bostonu, video sam starca na ulici,
imao je znak na leđima na kojem je pisalo, "Molim vas ne udarajte me."
I moja prva pomisao je bila, "Kakva tužna situacija."
Ali onda... Pobesneo sam
jer sam shvatio da ću to biti ja kad ostarim.
Samo stari ludak koji se plaši sveta.
Tako da sam došao tebi.
Hoću da me podučavaš.
Šta da te podučavam? - Bilo šta. Sve.
Hoću da ubiješ strah koji živi u meni svakog dana.
Ti hoćeš da jedriš Mediteranom, a ja da učinim nešto hrabro,
pre nego što umrem.
Slušaj, mali...
Zaradio sam 70 miliona dolara sa devetnaest godina.
Ne zovi me "mali".
Bože. Kako?
Ništa specijalno. Inovacija kompjuterskog softvera.
Jedina odbrana koju sam ikad imao bila je moja inteligencija,
ali to više nije dovoljno.
Moraš da mi pomogneš.
Znaš koliko je ovo otkačeno?
Nemaš čak ni 30, a obezbeđen si za ceo život.
Ja guram 40, švorc sam. - Platiću ti. Učiniću te bogatim.
Bio sam bogat. Vrlo nedavno, sinoć.
Da, mogao bih da ti pomognem i oko toga.
Oko čega da mi pomogneš?
Da li si ozbiljan?
Možda volim ajnc više nego što treba.
To je sve. - Šta misliš zašto ostaješ ovde?
Toliko ga mrziš da je ovo jedino mesto gde možeš ostati.
Jedino mesto koga si vredan. Sve je tako očigledno.
Ako je sve tako očigledno, zašto nisi u pravu?
Nemoj da ideš! Možemo pomoći jedan drugom!
Znaš šta? Ti si poput ludaka koji mi pišu.
Hoćeš avanturu? Super!
Zaradio sam svoju prošlost, Sajruse. Idi i zaradi svoju.
Ovo ide na moj račun, Nik. Reklo bi se da ti treba.
Nik Vajld, kako si? Moraš da pođeš s nama, g. DeMarko čeka.
Idi na petominutnu pauzu.
Nikolase. Nikolase. Bejbi.
Čuo sam da si dobio preko petsto sinoć u Gejtu. Priča se po gradu.
Sećaš li se, kad to beše? Pre par meseci, kad si nam digao 200.000?
Ovde u Nagetu?
Dok ti sreća nije okrenula leđa. - Uspeću jednog dana.
Nikolase.
U užasnom sam problemu zbog tebe.
Čini se da je sinoć neko provalio u sobu 3506,
prebio trojicu i uzeo 50.000 dolara.
A to je bilo pre nego što sam pojeo pahuljice.
Kamo sreće da je to smešno. Ne, izgleda da je taj isti neko
upucao i ubio dva gospodina po imenu Kinlo i Til.
Upucao ih je dok su bili vezani i bespomoćni.
A moj svedok tvrdi da si taj neko bio ti.
A ti veruješ u to? - Da verujem, bio bi mrtav.
Dođi, Nikolase. - Kuda?
Da vidiš DeMarka. Moram otkriti istinu.
Samo malo, hoćeš da kažeš da mi se sudi? - U tvoj život, mislim.
Zašto moram da ti ponavljam? Rekao sam ti. Veruješ mi. Zašto onda?
Jer, Danijele, tražiš da ubijem Nikolasa.
A ako ta greška kasnije bude otkrivena osećao bih se grozno.
Zato molim te, budi kratak, onako kako tebi odgovara.
Osećam krivicu zato što sam ga pustio.
Kad je pokucao na vrata, ja...
Nisam razmišljao i otvorio sam.
I odmah me je ošinuo pištoljem, tačno u usta, vidiš? Tačno tu.
Da. - Tačno tu. - Da. - I brz je.
Sredio je lako Tila i Kinloa. I vezao ih je leđa o leđa,
onako kako ste ih vi pronašli.
A onda je pretražio moj sto, uzeo 50.000 i...
Bez ikakvog razloga je poludeo
i upucao možda dva moja najbolja prijatelja na svetu.
Zašto?
Verovatno je popizdeo jer nije bilo još keša.
Verovatno bi i mene ubio, ali začula se buka u hodniku,
uspaničio se i pobegao.
Upucao ih je njihovim pištoljima, Bejbi.
Možeš li da veruješ? Proveri.
Videćeš da govorim istinu. Svuda po njima će biti njihovi otisci.
Ne muči se da proveravaš. Otisci su moji.
Onda je sve ovo istina? - Nešto od toga. - Šta to?
Bolje ti je da pričaš, Nikolase. I predlažem ti da počneš odmah.
Postaviću ti dva pitanja, Bejbi.
Ako budeš zadovoljan svojim odgovorima radi šta ti je volja.
Prvo, zašto bih koristio pištolj? - Kakvo je to pitanje?
Zašto iko koristi pištolj?
Nikolas ga nikad ne koristi.
Veruj mi, mogao bi da ubije pomoću... Mogao bi da ubije pomoću ovoga
sa 1.5 metra ili 5 metara.
A odgovor na tvoje pitanje je ovaj. To je savršena maska.
Niko ne bi ni sanjao da će Niku biti potreban pištolj
da počini pljačku.
Dobro, Nikolase. Drugo pitanje. Drugo i poslednje.
Bejbi, šta znaš o mom telu?
Ispod moje odeće? - Očito ništa.
Evo ga onda moje drugo pitanje.
Kako je moguće da znam da ovaj ovde g. DeMarko
ima mali ali specifičan rez na gornoj strani njegove kite.
Odgovor? Video sam kad mu je rez napravila jedna slatka devojka
pomoću para baštenskih makaza.
Kakvo je ovo sranje? - Lako je otkriti da li lažem,
naredi mu da skine pantalone. - Ne veruješ u ove laži, Bejbi?
Nek neko donese mikroskop da lociramo đokicu g. DeMarka.
Znaš šta? Neću da se skidam. Neću da se skidam ni za koga.
Mislim da moraš, Danijele. Nikolas rizikuje svoj život
na temelju veoma neuobičajene pretpostavke. Znam da je ponižavajuće
ali olakšaću ti. Ti i ja ćemo otići u drugu sobu,
i obojica ćemo skinuti pantalone.
Neću. Neću.
Bojim se da moraš. - U pitanju su principi, Bejbi.
S principima je rod rođeni. - U pitanju su principi. - Bože.
U pitanju su principi! On...
Da li bi neko ućutao ovog kretena?
Danijele, upravo si promenio stanje stvari.
Niko u tvojoj porodici nije imao ni usputnu vezu
s principima u proteklih 50 godina. - Staješ na njegovu stranu?
Bejbi, pre ćeš verovati njemu a ne meni?
Verujem u ovo.
Verujem da je neko ko liči na Nikolasa
počinio to delo.
A ja ću nastojati da ga pronađem.
Sad možeš da ideš.
Ti. Videćemo se uskoro.
Videćemo se uskoro.
Čuvaj leđa.
Zašto misliš da je to uradio?
On je mačo slinavko.
Pukao je i ponizio se pred njima.
Znaš da će krenuti na tebe. - Da.
Ako ti nije bitno, zašto si se branio?
Nisam hteo biti upamćen da sam uradio ono što je on rekao.
Umreti nije tako loše.
I barem neću više biti u Las Vegasu.
Hvala, Nikolase. Srećno.
Hvala, Bejbi. - Dobro. Budi mi dobro.
Toliko je loše?
Da li biste mogli da mi donesete račun, molim?
Odlazim. Samo sam došao da ti dam poklon iz zahvalnosti
zbog svega što si me naučio.
Šta to, zaboga?
Da se svi plaše.
Da nisam jedini uplašeni seronja na ovom svetu.
I ti si. - Stvarno mi je ovo trebalo sad.
Ono s čime moram da se bakćem je to
da sam ja taj u svojoj koži.
Možda to nije toliko strašno. I ako možeš priznati šta si,
možda ukapiraš da ni to nije toliko strašno.
Dobro, Djuk. Priznajem.
Da sam osvojio ceo milion,
našao bih neki razlog da idem na još više.
Ja sam zarobljena kompulzivna osoba.
Eto. Rekao sam. Da li si me video da stepujem?
Ne, ali možda si napravio prvi korak ka svojoj jedrilici.
Da, sumnjam.
Sumnjam iz dva razloga, prvi je nedostatak sredstava.
Znao sam da ćeš to reći.
Pruži ruku ispod šanka. Rekao sam ti da sam ti kupio poklon.
Zalepio sam to pre nego što si stigao ovde.
Šta je ovo? - Jedna avionska karta do Korzike
i ček na 500.000 dolara.
Dobro, pobrinuli smo se za prvi razlog. Koji je drugi?
Biću ubijen svakog trena. - Ubijen?
Stvarno? Kad?
Sad.
Šta koji kurac?
Sklonite oružje.
Hoću da bude pronađen sad, danas.
Hoću da pronađete tog seronju. Pronađite ga. Nije mi bitno koliko
će trebati vama gluperdama. Pozovite još ljudi.
Dvojica na autobusku stanicu a nekoliko na aerodrom.
Proverite svaki bar, kazino, skladište.
Okrenite svaki kamen pod koji se mogao zavući. Saznajte gde živi.
Gde radi. Koliko god da košta.
Vratite se unutra, ščepajte onog malog, i ubijte i to kopile!
Idite tamo! Idite tamo! Pokret!
Ne vraćaj se tamo. - Umakao si im? - Da tako kažemo.
Stani, zaboravio si ovo. Uzmi.
Ne, ne. - Uzmi!
Nik, molim te. Sad mogu otići iz grada znajući da nisam kukavica.
Nemaš pojma kakvo je to olakšanje za mene.
Zaslužio si ovo.
Hvala. I ne samo zbog ovoga. Ne samo zato što si glumio idiota
kako bih mogao da izađem iz restorana.
Ti si dobar prijatelj. - Prijatelji smo?
Ne kvari to.
Zbogom, Djuk. - Srećan Božić, Nik.